Népszabadság

NSZ » Rivalda

RSS

A Magyar Irodalom Remekei

NSZ Könyvek

Kalauz

2007. március 14. szerda

Főmenü

Budapest

NOLBlog

Infografika

Alternatív

Kultúra

Metazin

Voks

Fesztivália

Fórumok

Menü

Címlap

Tartalomjegyzék

Világ

Álláspont

Magyarország

Gazdaság

Vélemény

Mozaik

Sport

Mellékletek

Hétvége

EÜ. reform

7Csoda

Egészség

Európai Unió

Média

Utazás

Lakáskulcs

Állástrend

Képgalériák

Kerékvilág

Infovilág

Zöld oldal

Blogszemle

TV Magazin

Diploma

Programajánló

Fogyasztóvédelem

Karikatúra

Pályakép

Oázis

Könyvszemle

Technika

Rivalda

Tudomány

Gyűjtések

Octogon

Szerda

A múlt köde

Lelőhely

Szeplőtelen
fogantatás

Nagyvárosi
cirkáló

NOL-vitafórum

Kert-ész

Wittman fiúk

Nyomtatás

Küldés e-mailben

Betűméret
csökkentése

Betűméret
növelése

Keleti széllel nyugatra

Méder Áron szerencsésen átkelt az Atlanti-óceánon - Folytatódik az
életveszélyes földkerülő kaland a kicsi és öreg vitorlással

Népszabadság • Féderer
Ágnes   • 2007. március 14.

Méder Áron az elmúlt hónapokban
elszántságból sikerrel vizsgázott - márciusi önarckép

Kép: Kurucz Árpád

Ha mindent
beleépített volna, és minden olyan felszerelést beletett volna, amire a
hosszú út alatt szüksége lehet, akkor a Carina valószínűleg még a
kikötőben elsüllyed. Méder Áron azonban átért vele az Atlanti-óceánon.
Sőt, már elhagyta a Holland Antillákat, mostanság tart a kolumbiai
Cartagena felé, majd a panamai Colonban tervez kikötni.

Ha úgy vesszük, a kétéves föld körüli vitorlázásra indult magyar
fiatalember tette önmagában nem világszenzáció. De ha meg úgy veszszük,
soha magyar vitorlázó ilyen életveszélyes kalandra nem szánta még el
magát. A vitorlázás ugyanis elsősorban technikai sport, és nem az
elszántság diadala. Méder Áron azonban
elsősorban tűrőképességére, akaraterejére, no meg tudására építette fel az
útját.

Egy saját kezével és saját költségen felújított, 37 éves, nagyon kis
hajóval vágott neki tengereknek, óceánoknak. Egyetlen kabinja van, ez
konyha, navigációs ráész és hálófülke is egyben. A Carina hat méter
hosszú, 2,2 méter széles, merülése pedig egy méter. Elméletileg
lendületesen megy, viszont rendkívül borulékony. Jellemző, hogy a dorádó
halak az Atlanti-óceán közepén vezérhalnak gondolták, és általában 50 fős
raj követte.

A 27 esztendős villamosmérnök fiatalember terveiről indulása előtt
részletesen beszámoltunk. (A
tenger utálja a csúfságot, 2006. augusztus 20.) Nemrég e-mailben
"mesélt" a Népszabadságnak átkeléséről az Atlanti-óceánon.
"Lassan fél éve vagyok már a tengeren, és szeretem! Nem lehet megunni.
Mindennap egy kicsit más. Mindennap van valami izgalmas, érdekes dolog!
Teknős, delfinek vagy az is esemény, ha néhány méterre megközelítjük
egymást egy másik vitorlással.

Ennek az útnak az alapja a vitorlázás szeretete. Így könnyebb elviselni
a nehézségeket is. Így tulajdonképpen könynyű volt egyedül, szélkormány és
autopilot nélkül (egy olyan szerkezet, amely irányban tartja a hajót,
amikor a vitorlázó pihenni szeretne) átkelni az óceánon.

Méder Áron már indulás előtt
sejtette, hogy a kétéves út sok megpróbáltatást tartogat a
számára
Kép: Kurucz Árpád

Az út 39
napig tartott. Minimum 12 órát kormányoztam naponta a hajót (a végén már
16-ot is), és éjszaka, amikor aludtam, a kormányt irányba rögzítettem
valahogy, a vitorlát meg nagyjából beállítottam - igaz, ez a módszer, ha
hátulról fúj a szél, nem mindig működik. Mindenesetre kellő felszerelés
híján a lehető legegyszerűbben próbáltam megoldani, mintha csak a
Balatonon lettem volna. Az óceánon vizet ittam, és halat fogtam, azt
ettem.

Az emberek általában mindenhol nagyon kedvesek. Nem is hittem volna,
hogy ennyire. St. Lucián (karib-tengeri sziget, ahol most vagyok) például
ingyen daruztak ki-be, és ingyen "parkoltam". A Carina javításáért és az
anyagokért francia borokkal fizettem, amiket még Martinique szigetén
kaptam több magyar vitorláscsapattól.

Barbadoson (Bridgetown) is ingyen lehettem a halászkikötőben, a
halászok azonnal befogadtak. Még azt is tudták, hogy hol van Magyarország.
De csak egy ember miatt, Puskás Ferencet ismerték ugyanis.

Carina nélkül - a hajómat mindenhol megcsodálják - persze nem lennék
ilyen népszerű! Igaz, a hosszú szakállam és a hosszú hajam talán már
kicsit engem is emlékezetessé tesz. Egy ilyen utat nem könnyű leírni, de
még elképzelni sem, olyan nagyok a távolságok, olyan különbözőek a
kultúrák.

Hogy félek-e? Olyan is van, Gibraltárnál például nagyon közel ment el
mellettem egy nagy hajó, és az orrhulláma majdnem felborított. A rossz
láthatóság miatt (eső, köd) későn vettük észre egymást, ráadásul a nagy
szélben és nagy áramlásban szinte manőverképtelen voltam. Bevallom,
ilyenkor még imádkozni sem tudok..."

Magyar vitorlázók azt mondják: Áronnak szerencséje volt, kedvező
hátszél fújta át az Atlanti-óceánon. A hajója azonban borzalmas állapotban
ért partot. Sokak szerint itt lenne az út vége, ez eddig csillagos ötös,
bravó, tessék hazajönni.

Most következik ugyanis a Csendes-óceán, Áronnak 3500 tengeri mérföldet
(1865 méter egy tengeri mérföld) kell megtennie majd a két sziget között,
azaz Galápagostól Francia Polinéziáig. Ez azt jelenti, hogy akár 80 napot
is vízen kell töltenie, kitéve akár a legnagyobb hullámzásnak és pusztító
viharnak is...

Áron így ír erről: "Lesznek majd szeles szakaszok. A passzátszelet
követem, tehát alapvetően keleti széllel vitorlázom nyugatra, lehetőleg
kedvező áramlásokban."

Nem valószínű, hogy bárki vagy bármi megállíthatná Méder Áront. Mielőtt
útnak indult, azt mondta: az egyedüllét miatt leginkább egy hosszú imához
hasonlít majd az útja.

Most ezt biggyesztette a levele végére: "Természetesen elindulnék újra,
az egyetlen probléma, hogy ritkán találkozom a barátnőmmel. Panamában
tervezzük, talán tényleg összejön április elején. Szóval nagyon szeretem!
(Jó lenne, ha ez benne lenne a cikkben.)"

Hát, íme.

A leveleit egyébként mindig úgy írja alá: Carina és Áron.

Ajánlott Cikkek

A
tenger utálja a csúfságot

Kapcsolódó Cikkek

Rablóvár a szlovén karsztban

A
modern Lisszabon is várja a turistát

Gejzír, sodrófolyosó, törökfürdő

Fogdossuk meg a vadkant!

A
Majna-parti Amerika

Hobbiból kályhamúzeum

Grófi
ellátás turistáknak

Most
éppen rózsaszínű a Kis hableány

Ne
lehelj a denevérre!

Reggel
iskolapad, este kongák a tengerparton

további cikkeink

Hirdessen Ön is az
ETARGET-tel!

Keresés, archívum

Keresés

Népszabadság Mail

Belépés

Cikkgyűjtő

Szavazás

Ön szerint hogyan
kezeli március 15-e kockázatait a politika és a sajtó?

Inkább
elhallgatja.

Helyén
kezeli.

Enyhén
eltúlozza.

Mértéktelenül
felnagyítja.

A politika és a
sajtó felelős az egész paranoiáért.

Mehet!

Népszabadság Zrt.

Impresszum

Infoturné

Hirdetési lehetőségek

Előfizetés

Regisztráció

Hírlevél

Adatvédelem

Akciók

Lap tetejére

©