archívum

elérhetőségek

fórum

Jelenleg Ön az Új Szó online 483.
olvasója

Kedd, 2007. május 15.,
Zsófia, Szonja

CHAT:

Főoldal

Címlap

Kultúra

Gazdaság
és fogyasztók

Sport

Vélemény
és háttér

Panoráma

Régió

Régiófoci

Kitekintő

Focitipp

Nagyszünet

Agrárkörkép

Fókusz

Közélet

Külföld

Horoszkop

FÓRUM

HIRDETÉS

közvélemény-kutatás

Sikeresebb párt lesz-e az MKP Csákyval az
élen?

Igen,
új erőt visz a pártba.

Nem,
az MKP már elérte a csúcsot.

Nem,
elfordulnak a párttól a támogatók.

eddig 3922 szavazat érkezett

eredmények

Legolvasottabb cikkek

Örök
időkre a magyarigazolvánnyal!

Nem
fejleszt a vasút Dél-Szlovákiában, marad a „fapados”

Fico
pánszláv eszméi

Magdi
a mai elődöntőben

Sarkozyt
is beugratták

Vádemelési
javaslat Malina Hedvig ellen

Partnereink

http://www.bumm.sk/

ÚJ SZÓ / KITEKINTŐ
(Új Szó, 2007. május 15.)

NYOMTATHATÓ
VERZIÓ
KÜLDJE EL EZT
A CIKKET
FÓRUM
NYITÁSA A CIKKHEZ

Már a Galápagos-szigetek felé tart Méder Áron –
hatméteres tavi vitorlása, a Carina a legkisebb hajó a világon,
amely átzsilipelt a Panama-csatornán

Magyar világvándor hajózik a
Csendes-óceánon

A hatméteres lélekvesztő már a
Csendes-óceánt rója

Fotó: Méder Áron internetes
honlapja

A hajó alapos ellenőrzése és
a készletek feltöltése után 2007. április 25-én Méder Áron és
vitorlása, a Carina elindult a Galápagos-szigetek irányába, mostanra
900 mérföldre távolodott el a kontinenstől.

Ez az ötödik magyar vitorlás, amely Gál József Equatora
(1991-96-os földkerülő útja során), a Kopár István vezette Mol
Hungária 1100 (1997 – földkerülő verseny, első helyezéssel), Görög
Péter Viktóriája (2000), Szabó Géza Rotorja (2007 februárja) után
Colónnál behajózott a Panama-csatorna zsiliprendszerébe. A csatorna
fennállása óta ez volt a legkisebb hajó, amelynek ez sikerült.

Itt a mesterséges vízi út három zsilipkamráján át a Gatun-tó
szintjére jutnak a hajók. Ez szintén művíz, mert a Chagres folyó
felduzzasztása révén jött létre. Erről a szigetekben, növény és
állatvilágban rendkívül gazdag tóról két zsilipkamra segítségével
jutnak a Csendes-óceán szintjére. Érdekessége, hogy itt az óceánnak
27 m-rel magasabb a szintje, mint a csatorna kezdeténél, Colónnál a
Karib-tengernek.

Csatorna, kínai bérletben

Ez a magyar vonatkozásban is elhíresült, rendkívüli fontossággal
bíró vízi út – gondoljunk a bajai Türr Istvánra (1825 – 1908), vagy
a csatornaépítési tervének társszerzőjére, a kassai születésű
Gerster Bélára (1850 – 1923) – ma ismét nagy változások előtt áll. A
francia Lesseps (1805 – 1894) sikertelen csatornaépítői vállalkozása
után az amerikaiak által 1914-re megvalósított és birtokolt
beruházás fennállásának 86. éve után, 2000. január elsején
visszakerült a Panamai Köztársaság tulajdonába. A gazdasági
nehézségekkel küzdő ország a fenntartási költségekre úgy talált
megoldást, hogy kínai vállalkozókkal ez év őszén megkezdi a csatorna
kiszélesítését, mélyítését, és ezzel jó pár ezer munkahelyet teremt.
Mindezek után 300 000 tonnás tankerek szállítják majd a tervezett
napi egymillió barrel mennyiségű venezuelai kőolajat – természetesen
főleg Kínának. A csatornát már 366 m hosszú, 49 m széles és 15 m
merülésű hajók is igénybe vehetik majd. Tervbe vették a sport-,
túra- és kishajók számára fenntartott sáv megépítését is. Azt talán
már mondani sem kell, hogy a csatornának jelenleg is kínai a
bérlője.

Átkelés – akár a tű fokán

A csatornán való átkelés szólóvitorlázó esetében nem egyszerű,
mert a szabályok szerint a hajón kellene tartózkodnia egy
révkalauznak, az asszisztensének és további négy, úgynevezett
kötélkezelőnek, akik a vitorlást „négy sarkánál” megkötve, kötelek
segítségével terelik a zsilipkamrákban, a vízbeáramlás és kiáramlás
okozta rendkívüli örvénylésben. Ne felejtsük el, hogy nem a néhány
tonnás vitorlásokra tervezték ezt a rendszert. További gondot okoz,
hogy a Carinán ennyi ember el sem fér, a kabin mérete nem tette
lehetővé pl. a toalett kialakítását sem, s így ehhez külön engedélyt
kellet beszerezni.

Nem kis megpróbáltatás tehát az öt zsilipkamrán való áthaladás.
Ám ha belegondolunk a Fa Nándor vezette, Széchényi Ödön „Duna –
Rajna – Majna – Szajna”, 2000 km-es távolságú emléktúrájára (1997),
amikor egy motorcsónakos karaván indult Budapestről Párizsba, s
mintegy száz zsilipelés árán jutottak francia területekre, ennek
alapján feltételezhetjük, hogy Méder Áron Carinája ehhez képest gond
nélkül megérkezhetett a Csendes-óceánra. És ha e legújabb magyar
világvándornak tudomása lett volna Schopper Tibor 1990-es útjáról,
mely során a vitorlázó a balkáni háború miatt nem a dunai
völgymenetnek indult a megálmodott Égei-tengerre, hanem
végigzsilipelte a Duna – Rajna – Majna – Szajna vízi út majd
háromszáz zsilipkamráját, le egészen Marseille-ig, s a
Földközi-tengert átszelve érkezett álmai tengerére (s már több mint
egy évtizede ott él a Faun nevezetű vitorlásán feleségével együtt),
Méder Áron minden bizonnyal a Panama-csatorna mellett teszi le a
voksot.

Visegrádi vízi sikerek

A nemzetközi vonatkozásokat vizsgálva meg kell említenünk, hogy
térségünkből elsőként a lengyel Leonid Teliga haladt át a csatornán,
1967-ben. Öt követte a cseh Richard Konkolsky 1975-ben, majd
1976-ban Tereza Liskiewiczová (az első hölgy, aki egyedül vitorlázta
körül a Földet). Ők valamennyien szólóvitorlázók voltak. Utánuk a
magyarországi Gál József, felesége és hároméves fia társaságában
küzdötte le a csatornát 1991 és 1996 között. A szlovákiai magyar
vitorlázó, Varsányi József, négytagú legénységgel, 1995-ben járt
itt. A visegrádi négyek részéről tehát teljes a kép.

Kár, hogy az akkori tarifákról már csak nosztalgiázni lehet, mert
míg az amerikai fennhatóság ideje alatt, Konkolský Richard Niké
vitorlása, 2 dollár 70 cent, plusz 20 dollár óvadék ellenében
használhatta a csatornát, Áron Carinájának áthajózása 600 dollárba
került, s az óvadék csekély 850 dollárt tett ki. Ennyit a
panamázásról...

A sóhajra okot adó bekezdés után időzzünk el egy örömsóhajnyit a
Karib-tengeri szigeteknél. Áron megérkezésére spontán fogadást
rendeztek a magyar kiteszörfösök. (Egy zárójeles mondatot megér ez a
sport is, hiszen a kiteszörf bizonyos értelemben hullámlovaglás,
amikor is a windsurfinggel ellentétben a szörftestet – vagyis a
deszkát – nem vitorla „üzemelteti”, hanem egy ugyancsak a szél által
működtetett sárkányernyő). Ők Déri György csapatából kerültek ki,
hozzájuk társult két katamarán (vagyis kéttestű vitorlás) magyar
legénysége, ők emelték Áron jókedvét forráspontra – ajándékba
ugyanis 85 fokos rumot hoztak.

Nehézségek után leánykérés

Külön gondot okozott, hogy Méder Áron térképkészletében nem
találta meg a Karib-tenger majd 1500 tengeri mérföldnyi déli
partvidékének specifikus adatlapját, s így, mint annak idején
Kolumbusz Kristóf, csak saját megítélésére hagyatkozhatott. Távol a
partoktól sokkal egyszerűbb a vitorlázás, mint a partok mentén. A
szárazföld kontinentális talpánál rengeteg, a hajózást befolyásoló
tényező nehezíti a navigátor feladatát. Ezek közé tartozik a
mindenütt jelenlévő part menti vízáramlás, az apály és a dagály
hatóránkénti váltakozása (helyenként, az óceánokkal szomszédos
beltengereknél ez eléri a 14 métert), valamint a helyi adottságok. A
Carina, térkép hiányában, a dél-amerikai kontinenst követte a
Karib-térségben egészen a Panama-csatornáig, s jobban járt, mint
Kolumbusz zászlóshajója, a Santa Maria. Csak Colónban derült ki,
hogy a vitorlás térképkészlete között, a tizenöt kilónyi
paksamétában, mégis ott volt a megfelelő léptékű térkép. Áron ide –
már láthatjuk – az istenek védnöksége alatt érkezett. Aztán mintegy
ajándékul a sorstól, megérkezett repülőgépen barátnője is, Boglárka,
akinek – vitorlás útjának 199. napján, távol a magyar hazától –
minden kertelés helyett, megkérte kezét.

Méder Áron után egy következő magyar kapitány, Gulyás István
készül vitorlása horgonyának felvonására, mert a saját maga építette
katamaránjával hamarosan elindul hat évre tervezett földkerülő
útjára. És hogy az ő dolga se legyen olyan egyszerű, a Dunán fölfelé
hajózik Hollandiába, ahonnan az Északi-tengeren keresztül jut majd
ki az óceán csábító mezejére, hogy elmondhassa: „…és hajó-ekéjével
csak forgatta a végtelenség percbarázdáit”.

RÉSZLET ÁRON HAJÓNAPLÓJÁBÓL

2007.04.05. (194. nap) – Reggel korán keltünk, mivel nem túl nagy
és nem túl kényelmes az ágy kettőnknek. Reggel 9-kor egy amerikai
újságíró készített velem riportot és készített néhány fényképet. Egy
kisebb helyi amerikai újságban lesz majd rólam egy cikk. A szokásos
napi internetezés után megmutattam Boginak Colont. A legérdekesebb
rész talán a piac volt, ahol be is vásároltunk: banán, ananász,
papaya, platano...

Amikor elkeveredtünk egy veszélyesebb zónába, egy helyi jött, és
kedvesen mondta, hogy inkább menjünk vissza a főútra, mert ez egy
veszélyes környék. A főúton beültünk egy helyi kifőzdébe ebédelni.
Délután a marinában voltunk, ahol főleg Fredericoval beszélgettünk
és iszogattunk. Találkoztunk Judittal (aki magyar) és angol férjével
Grahammal, a Nomad Life nevű angol hajóról. Weboldaluk:
www.nomadlife.co.uk. Ma érkeztek és ők is átmennek a majd a
csatornán. Tervük földkerülés. Minden komolyabb szakaszra
felfogadnak legénységet. Jelenleg Herbert, egy svájci idősebb mérnök
kíséri őket Új-Zélandig. Estefelé Frederico hajóján még iszogattunk,
ahol megismerkedtünk Mishita nevű macskájával is. Öt éve együtt
hajóznak már és Mishita nem is nagyon hagyja el a hajót. Gyakori,
hogy egy szóló vitorlázónak macskája, vagy kutyája van.
(www.meder.hu)

POÓR JÓZSEF

[2007. 05. 15.]

Hozzászólás a cikkhez

Hozzászólás
a cikkhez

ELŐZŐ CIKK:

KÖVETKEZŐ CIKK:

ALACSONYABB
OSZTÁLYÚ LABDARÚGÓ-BAJNOKSÁGOK

Termelők
vették bérbe az
öntözőberendezéseket

© 2001 Petit Press, a.s.
ISSN 1336-2119