Péntek, 2008. március 28.,
Gedeon

elérhetőségek | archív

MENÜ

FŐOLDAL

TINI-TOLI

TÁJKÉP

VASÁRNAPI ASZTAL

OLVASMÁNY

A VASÁRNAP TÉMÁJA

KULTÚRA

NAGYVILÁG

KOPERTA

SPORT

Molnár Miriam blogja

Csöpi
blogja

KERESÉS

Írja be a keresett
kifjezéseket

web

vasarnap.com

Keresőűrlap
elküldése

VASARNAP / NAGYVILÁG
(csütörtök 20. március 2008)

NYOMTATHATÓ
VERZIÓ
KÜLDJE EL
EZT A CIKKET

A kicsik is útra kelhetnek

A SZELLEM kalandja

bátor tengerésznek most ki kell várnia a hurrikánévad elmúltát.
Amíg a pihenő után újabb kalandoknak vág neki, vitorlázást oktató
édesapját, Méder Istvánt kérdeztük arról, hogy miként éli meg fi a
kicsinek nem nevezhető vállalkozását.

 Áront és a Carinát őrzőangyalán kívül mintha a
jótevőknek egy kis csapata kísérné. Ha így van, kikből áll ez a kis
társaság?

Régi s új barátokból meg persze rokonokból. Aki tudja,
anyagilag is hozzájárul Áron útjához, de a jó tanács, biztatás
legalább annyira fontos számára. Felsorolni is nehéz volna, hányan
szorítanak neki: mindenképpen megemlítendők a magyar, európai,
amerikai és ausztráliai rádióamatőrök, hiszen velük az óceánon napi
kapcsolatban áll. A hajósok a kikötőkben sokszor kisegítik a
javításokban, a szigetek lakosai zöldséggel, gyümölccsel látják el,
a régi barátok pedig ingyenes és korlátlan szerverhelyet, az
Üzenőfal meg a Galéria (amelyet eddig 174 ezer internetező tekintett
meg) keretprogramját biztosították a számára.

 Nem éppen szokványos, ha egy remete- vagy rockerkülsejű
sportembernek keze ügyében van a Biblia. Akár még az is felvetődhet,
hogy Áron az igazságot keresi. Ez az út mennyire a szellem kalandja?

E kaland alapja a hit, nélküle nem menne. Áron helyszűke miatt,
sajnos, csak néhány könyvet tud tárolni a hajón. A tengerészek
mindig vallásosak. Áron is, ezért olvassa a Bibliát, abban minden
kérdésre talál választ. Legtöbben saját álmaik megvalósulását látják
ebben az útban: ez is szellemi vonatkozás. A szellemi szféra része a
lélek ereje. Egy ilyen úton ez meghatározó. A vitorlázás technikai
sport. A technika gyakran csődöt mond, a lélekerő ilyenkor is
segíthet. Két példa rá: Az Atlanti-óceánnak úgy vágott neki, hogy
nem működött az autopilotja. Minden tapasztalt hajós azt mondta,
hogy nélküle vagy szélkormány nélkül egyedül nem szabad elindulnia,
mégis útnak eredt. Később vitorlarúdja is használhatatlanná vált.
Töretlen lendülettel folytatta a vitorlázást, és harminckilenc nap
alatt célba ért. A Galápagosoknál eltört a Carina árbocmerevítő
keresztrúdja. Ekkor én és rádióamatőr barátai tanácsoltuk, hogy
forduljon vissza. Áron válasza az volt: »Tudom kezelni a helyzetet.«
Ez a szakasz ötvenkét napig tartott...

 Miért tavi vitorláson indult el a fiad?

Erre csak sejtem a választ. B18-as vitorlással elég sokat szelte
egyedül a Balaton hullámait, talán akkortájt támadhatott ez az
ötlete. Persze Kalózzal is vitorlázott egyedül, még szerencse, hogy
nem az inspirálta. Áron választásában az ár dominált: 2004
novemberében nálunk ez volt a legolcsóbb hajó, amit alkalmasnak
ítélt. Igaz, nagyon rossz állapotban volt...

 Az utóbbi években népszerű lett a kicsik atlanti
versenye, amelyen gyakorlatilag tavi méretű vitorlások indulnak
Franciaországból Brazília felé. Tavaly a cseh David Křížek a
harmadik helyen végzett.

Ez egy irányzat, amely azt bizonyítja, hogy nem feltétlenül nagy
és a fi atalok által nehezen megvásárolható vitorlásokon lehet csak
a vizeket járni? Valóban van ilyen irányzat, a kis hajók nagy
utazásairól szól például a www.sailfar. net oldal. A Mini Transat
6,5 m-es hajói alig hosszabbak a Carinánál, ám versenyre tervezték
őket. Egyszer Áron is indulna ilyen megméretésen, de ehhez komoly
szponzor kellene.

 Miből áll a digitális technika, amely mégiscsak jelen
van a Carinán is?
Két kis kézi GPS, kézi mélységmérő,
MP3-lejátszó (már nem jó), notebook (Áron elsősorban kikötőkben
használja), a VHF-rádió. Fontos, bár nem kifejezetten digitális
technika az autopilot és a HF- (rövidhullámú) rádió, a napkollektor,
áramfejlesztő szélgenerátor.

 Adódott olyan helyzet, amikor a fi ad testi épsége
miatt magad is kényszert éreztél, hogy beavatkozz a történésekbe?

A Földközi-tengeren eltűnt egy hétre. Akkumulátorai lemerültek,
így rádión sem tudott hírt adni magáról. Pár nap múlva beindult a
fantáziám, kerestetni kezdtem a Search and Rescue szervezettel.
Mikor végre kikötőbe ért, már várták, kezébe nyomtak egy telefont,
hogy azonnal értesítsen... A másik esetet Áron kezdeményezte: rossz
volt a motor kihajtása, mikor Fidzsi közelébe ért, a zátonyok miatt
vitorlával kockázatossá vált az útja. Egy ausztráliai rádióson
keresztül kérte, hogy segítsek. Sokat telefonáltam, rengeteg mindent
ígértek, végül mégis kint éjszakázott, és másnap reggel egy kifelé
tartó bárkát stoppolt le jelzőfáklyával. A segítségem nem sokat ért,
viszont a Fiji Times-ban megjelent egy cikk a rendőrség
hősiességéről...

 A Carina útja eddig viszonylag a nagy óceáni
vízáramlások mentén vezetett. Mi lesz a stratégia a
Torres-szorosban, az Indiai-óceánon és a Vörös-tengeren?

A Torres-szoroson a zátonyok miatt nehéz, kacskaringós utat kell
megtennie. Ha májusban indul, a szél- és áramlási viszonyok
kedvezőek. Motorra akkor is szüksége lehet. Utána én az Indiai-óceán
déli részét választanám, de ott nincsenek olyan szigetek, ahol ki
lehet kötni utánpótlásért vagy javítások miatt. Áron inkább az
északi felén menne, ott viszont az áramlatok, szelek nem annyira
kedvezőek. Az Ádeni-öböl nehezebb terep, ősszel a Vörös-tengeren már
lehet kedvező szélirányra is számítani. Bár útja felén igen, a
nehezén még nincs túl...

 Nem sajnálod, hogy nem együtt vágtatok neki ennek
a nagy kalandnak?

Sajnálom, de talán jobb így: a hajó felkészítése során olyan
sokat dolgoztunk együtt, hogy viszonyunk különlegesen mély, baráti
kapcsolattá fejlődött. Két személy egy ilyen út során, egy ilyen kis
hajón rendszerint elviselhetetlenné válik egymás számára. Kár lett
volna...

POÓR JÓZSEF

[2008. 03.
20.]

Írja meg
véleményét! | Legyen
ez a kezdőlapom! | Legyen a kedvenceim
között!

© 2003 Petit Press,
a.s.